Nå?
Zeus! De grekiska gudarnas kung.
Skriv i askan, så att jag kan se framtiden.
Jag ser... ett stort träd vid världens ände.
Och i dess grenar hänger en vädurs skalle och skinn.
De glittrar och skiner för det är en gudaskatt. Ett gyllene skinn.
Vi hinner inte med gåtor. Berätta om i kväll.
Pelias, du segrar i kväll och störtar det tessaliska kungadömet.
Du ska döda kung Aristo och bära hans krona.
Du ska göra allt detta utan fruktan, för Zeus befaller det.
Om jag skyddas av Zeus, behöver jag inte det här.
Jag offrar det till gudarna.
Det är också förutsagt att även om du erövrar Aristos tron
mister du den, när Zeus bestämt det, till ett av Aristos barn.
- Då får Aristo inga barn. - Han har tre.
Två döttrar, Philomela och Briseis, och en son, Jason.
Då kommer två döttrar och en son att dö med sin far i kväll.
Hera, gudarnas drottning, skydda detta barn, min syster Philomela.
Och om jag, Briseis, är värdig, ta mig under ditt beskydd.
- Är du Briseis, Aristos dotter? - Tig! Hon ber.
För sin syster och för sin mördade far Aristo.
- Är du prästinna? - Jag tjänar gudarna.
- Has Briseis åkallat Hera? - Det har hon.
- Har gudinnan hört hennes bön? - Ja.
Be då för mig.
- Det är Zeus vilja. - Nej, det är din vilja.
Zeus har givit dig ett kungarike. Resten blir din gärning.
Gudarna överger dig. En man med en sandal ska komma.
- Och inga gudar ska skydda dig. - En man med en sandal?
Barnet som undslapp dig. Jason.
Varför fick jag då inte höra hela profetian?
Varför drev Zeus mig att döda henne
när jag bara behövde döda Jason?
Zeus får inte driva män att göra det du har gjort. De driver sig själva.
Så att gudarna ska känna dem och människor förstå sig själva.
Att döda Jason tjänar dig inte.
Döda Jason och du dödar dig själv.
Zeus, min make, befallde du att mitt tempel skulle vanhelgas?
Det var Pelias. Han var inte nöjd med att vinna Tessaliens tron.
Han försökte undvika att förlora den, som jag befallde.
Jag vet att du har förolämpats.
Men oroa dig inte. Pojken Jason ska hämnas dig.
- Hur då? - Jag arrangerar inte detaljer.
Just därför mördades en ung flicka och mitt tempel vanhelgades.
- Jag vill hjälpa Jason. - Nej. Du kan hjälpa Philomela.
- Resten är en mans uppgift. - Nej, jag vill hjälpa Jason.
Som du vill.
Hur många gånger åkallade Aristos dotter Briseis ditt namn?
- Fem gånger. - Hjälp då hennes bror fem gånger.
Fem gånger kan du hjälpa honom att störta Pelias.
Det är mitt sista ord.
Först om 20 år blir Jason man. Det är ett ögonblick på Olympen.
Men 20 långa år för kung Pelias.
Han färdas varsamt på Tessaliens vägar.
Ja, Pelias. Du har i åratal väntat på den man
som kommer för att döda dig. Mannen med en sandal.
- Du räddade livet på mig. - Det var ett bra vadställe.
- Men jag tappade en sandal. - Vart är du på väg?
- Till kungens palats. - Pelias?
- Pelias av Tessalien. - Då kan jag visa dig vägen.
Men först måste du ta emot mitt lägers gästfrihet.
Sätt dig.
- Du har inte sagt vad du heter. - Jag är Jason, Tessaliens kung.
Jag räddades och växte upp i exil.
- Nu ska jag återta mitt kungarike. - Jag har väntat på dig i 20 år.
Pelias har förvandlat mitt rike
från att ha varit Greklands stolthet till ett ont land.
När din far försvarade din tron kämpade ingen man hårdare än jag.
Nu räcker det inte med att kämpa. Jag kan hitta Pelias och döda honom.
Men folk behöver mer än en ledare. De känner sig övergivna av gudarna.
- De behöver ett mirakel. - Var hittar du det?
Jag har hört om ett träd med ett gyllene skinn hängande i grenarna.
Det har jag och många andra hört. Det lär vara en gudarnas gåva.
Det kan hela skador, skipa fred och befria landet från hungersnöd.
Kunde jag hämta det till Tessalien hade det inspirerat folket
och utplånat alla år av vanstyre.
Mitt land blir lika rikt som det var innan Pelias mördade min far.
Jason, lyd mitt råd.
Sök efter det gyllene skinnet utan att röja dig för Pelias.
Bygg ett skepp och hitta en besättning. När du har skatten
då, och först då, återvänder du och dödar Pelias.
Men vila dig nu. Mina följeslagare står till din tjänst.
Far, varför lät du honom leva?
Om jag dödar honom, Acastus, dödar jag mig själv.
När han söker efter skinnet är han vid världens ände.
- Då är jag säker. - Och om han hittar det?
Du kommer att vara där.
Kom du för att be till gudarna, Jason?
Då hade jag inte valt en fallen gud.
Det är bara en staty.
Ibland grälar gudarna. Då blåser starka vindar och tempel rasar.
- Hermes... - Ja?
Nej, jag sa att statyn var guden Hermes.
Jo... Bärare av drömmar och nattlig kringstrykare.
Jason...
Ingen man kan säga hur du hittar skinnet.
Är det inte dags att fråga gudarna?
De svarar inte dem som tror. Varför skulle de svara en som inte tror?
- Följ med mig. - Varför?
Så att du tror. Och får dina svar.
Ni vinner, herre. Slaget, vill säga, men inte kriget.
Vattnen är för grunda för galärer.
Hera, du måste lära dig att vinna utan att fuska.
Eller åtminstone att förlora värdigt.
- Var hälsad, Hermes. - Var hälsad, min herre Zeus.
- Det verkar saknas en pjäs. - Jag kanske kan hjälpa till.
Välkommen till Olympen, Jason.
Jason kommer slutligen till berget Olympen.
Ingen man åkallar gudarna om han inte vill något.
Vi såg till att Hermes tog hit dig.
Jag trodde inte att dödliga kunde be om gudarnas hjälp.
- Än mindre besöka dem. - Du är åtminstone uppriktig.
Det är mer än jag kan säga om de flesta dödliga. Vad vill du ha?
- Ett skepp? En besättning? - Nej, det kan jag hitta själv.
- Vad använder du i stället för guld? - Mäns mod.
Jag är Hera, gudarnas drottning, din beskyddare under resan.
Men Zeus satte en gräns för hur många gånger jag får hjälpa dig.
Säg inget. Jag vet vad du vill fråga.
Finns det gyllene skinnet och i så fall var?
- Det är två frågor. - Jag ska bara ge ett svar.
- Sök i landet Kolchis. - Då finns skinnet.
Men Kolchis är vid världens ände. Ingen grek har seglat dit.
Nu när du hört det, är du säker på att du inte behöver min hjälp?
Tänk efter. Jag erbjöd honom ett skepp och en besättning.
- Och han vägrade min hjälp. - Vägrade han gudarnas hjälp?
Vilket skepp kan nå världens ände och vilken besättning är modig nog?
Jag säger till skeppsbyggarna att den rikaste lasten väntar i Kolchis-
- och att bara det starkaste skepp som någonsin byggts klarar färden.
Greklands atleter är stolta. Bara de bästa följer med mig.
Jag ska kalla till spel och bjuda in de starkaste grekerna.
Större spel ska aldrig hållas. Om inte gudarna bestämmer annat.
Jag gjorde rätt som valde dig.
Gudarna tjänas bäst av dem som sist begär deras hjälp.
Välkommen, Polydeukes.
Castor från Sparta!
Acastus från Tessalien!
Bra gjort.
Phalerus från Aten, mästerbågskytt i Grekland!
Euphemos från Taenarum. Spiros från Syrakusa.
- Herkules! - Han är här!
Jag vill segla med dig, Jason. Vilken mästare ska jag besegra?
Ingen. Jag vet att du besegrar oss alla.
Herkules... ja.
- Herkules... - Ja?
Jag är Hylas. Jag kom för sent för att tävla.
Men om jag kan besegra dig i någon gren måste Jason ge mig en plats.
Han kan behöva intelligens likaväl som styrka.
Ska vi tävla?
Diskus?
Kom då.
Ser du klippan där? Ingen kastare har nått den.
Ska vi träffa den eller kasta förbi den?
- Du når säkert inte halvvägs. - Efter dig.
Jag har aldrig kastat diskus. Jag vill se hur man gör.
Låt Hylas få sitt ögonblick av triumf.
- Du ska få din plats. - Hell, Hylas!
Jag har den bästa besättningen. Nu ett skepp som är dem värdigt.
- Argus? Argus? - Hallå?
- Är det du, Argus? - Vem där?
- Det är Jason. - Kom ombord.
- Du har alltså återvänt. - Hon är ett fint skepp.
Jo, hon är ett fint skepp. Hon är klar att segla.
Hon behöver ett namn. Jag kallar henne Argo efter sin byggare.
Argo?
När du har sett galjonsfiguren kanske du ångrar dig. Nej, häråt.
- Är det framåt? - Akterut.
Den ska vaka över vattnen framför skeppet.
Jag rår inte för det. Något fick mig att sätta den här.
Hera, gudarnas drottning.
- Vad? - Ingenting.
- Du har inget emot det? - Nej.
Inte jag heller. Det känns som om en vänlig själ vakar över oss.
- När seglar vi? - I morgon.
- Slösa inte på vatten. - Det spelar ingen roll nu, Jason.
Låt honom vila. Vi måste ha vatten. Vi kan inte ro på tre munnar om dan.
- Lyd mitt råd. Gå mot Ikos. - Vi förlorar fem dagars seglats.
Vårt vatten räcker inte ens för att komma till Ikos.
Lugn, han lyssnar inte på mig. Jag önskar han lyssnade på någon.
Knorrar de fortfarande? Sjömän knorrar alltid.
De har något att knorra över. Inget vatten, blåsor i händerna.
De ska använda saltlake. Det härdar skinnet.
Behandla dem. Jag styr.
Hera? Du sa att du skulle hjälpa mig ett visst antal gånger.
- Du har berättat om Kolchis. - Och kastat Pelias av hästen.
Pelias? Det var alltså kung Pelias.
Jag vet vad du behöver. Sätt segel och styr norrut.
Du når Brons-ön vid middagstid.
- Den har jag aldrig hört talas om. - Det har ingen dödlig.
Hefaistos bodde där och gjöt vapen åt Zeus.
Var inte rädd. Hefaistos är borta.
Jag ser till att du når ön, men lyssna noga på vad jag säger.
Ta rodret. - Sätt segel!
Vi når land vid middagstid. Då kan ni fylla era bukar.
Det är säkert att ta mat och vatten, men inget annat.
Absolut inget annat.
- Det omfattar väl inte kvinnor? - Jo, om det finns några på ön.
Möter jag en med fast kropp och varmt hjärta, kan ingen stoppa mig.
- Talos stoppar mig. - Finns där en man som vill slåss?
Jag talade inte om någon man. Mat och vatten, Herkules, det är allt.
Jason, vem berättade om ön?
Gudinnan Hera.
Styr babord. Bra så.
Rulla ihop seglet.
Gå iland och hämta mat och vatten.
- Getter, goda sjömän. - Getter?
- Vad ska du med getter till? - Vissa är hungriga och törstiga.
Kom då.
Här är en till grytan.
Herkules!
- Är han inte en av titanerna? - Kanske. Han är stor nog.
Sa inte Jason något om Talos?
Hefaistos gjöt gudarnas statyer här.
Och ställde upp dem för hela världen att se.
Herkules...
- Det är en skattkammare. - Gudarnas skattkammare.
- Titta här! - Och här... En pärla.
- Det är ett spjut! - I ett smyckeskrin?
Det är en smyckenål.
Det blir ett bra vapen. Vi går till skeppet.
- Herkules... - Vad är det?
Lägg tillbaka det. Kom ihåg vad Jason sa.
Ingen kommer att sakna det.
Om gudarna lämnar det obevakat, vill de uppenbarligen inte ha det.
Det måste ha varit vinden.
- Såg du dem inte efter det? - Herkules kan ha hittat en kvinna.
Talos!
Tillbaka!
Tillbaka! Backa!
Jag varnade dig. Det är Herkules fel. Talos försöker döda er alla.
- Hur kan jag slåss mot honom? - Ödsla inte gudarnas gåva.
Våra vapen biter inte på honom. Jag upprepar frågan.
Då måste jag besvara den. Du besegrar Talos med list.
- Se till hans fotleder. - Hans fotleder?
Det är allt jag kan berätta.
- Jason! - Du lydde inte min befallning.
Locka honom till klippan. Stanna utom räckhåll. Jag gömmer mig här.
Jag ska göra mitt bästa för att skicka honom till dig, Jason.
Akta er för foten!
Hylas!
Herkules, du lämnade ditt...
- Nå? - Vi sökte, Argus.
- Och jag ska söka igen. - Hylas var med oss. Han sprang.
- Sen försvann han. - Han kan ha blivit skadad.
Som Palinuros. Vi fick bära ombord honom.
Herkules, Hylas är död.
Gudarna bestämde det.
Varför döda en pojke för mitt brott? Jag borde ha stannat hos honom.
Sök fram till skymningen. Vi seglar inte förrän då.
Segla när du vill. Jag kan inte lämna ön förrän jag hittat Hylas.
Jason, överger du Herkules, den bäste mannen av oss alla?
- Jag seglar inte utan honom. - Inte jag heller.
Inte jag heller!
Följ med.
Finns det någon man här som inte lyder gudarna?
Vi gör som gudinnan Hera befaller. Om hon talar till oss.
Det här är din sista chans, Jason.
Sista gången jag kan hjälpa dig.
- Jag förstår. - Hör då detta. Hylas är död.
Det är inte Herkules öde att fortsätta med Argo.
- Zeus har andra uppgifter åt honom. - Och åt oss, Hera?
Segla till Frygien. Sök upp Phineus, den förblindade.
Bara han kan vägleda dig nu.
Vi sätter segel.
Tillbaka till era platser!
Herre Zeus, jag var en syndare. Jag har aldrig försökt förneka det.
Men jag syndade inte varje dag. Varför då bestraffa mig varje dag?
Vad i gudarnas namn är det där?
Jason!
- Är du Phineus? - Ja.
Ta min arm, jag ser inte din. Ryck inte till.
Zeus gav mig siargåvan, men jag missbrukade den och gjordes blind.
Zeus befallde harpyorna att plåga mig.
Jason, hör nu på mig.
Gudarna har befallt mig att berätta allt du vill veta.
Gudarna har drivit mig för långt.
De kan bara bestraffa en man tills han en dag överger dem.
Då säger han: "Då så, Zeus, kasta blixtar, låt jorden uppsluka mig".
Jag trotsar dig!
Mullra så mycket du vill, Zeus. Jag menar det jag säger.
Jason, jag säger vad du vill veta om du betalar mitt pris.
- Vilket är ditt pris? - Befria mig från harpyorna.
Sände Zeus dem att plåga honom kan vi inte gå emellan.
- Det är mitt pris. - Då ska vi betala det.
Vi gör dig till harpyornas herre.
Fatta repen!
Nu!
Castor, Phalerus! Hitta trä att bygga en bur av.
Varsågod, min hungrige vän. En stor fisk och lite mer vin.
- Vi har gjort vår del av avtalet. - Vad ville du veta?
- Vägen till Kolchis. - Den går mellan Stridande klipporna.
Styr åt nordväst, så når du dem om fem dagar.
Nordost efter Stridande klipporna. Då kommer du till Kolchis.
- Men vilka gudar skyddar er? - Inga, nu.
- Då kommer ni inte förbi klipporna. - Vad är det för något?
De talar för sig själva, inte sant?
Jag kan bara erbjuda dig det här.
Inte mycket belöning för det ni har gjort, men det är allt jag har.
Är det allt du kan berätta, farväl då.
Må gudarna vara er nådiga.
Phineus, hädanefter äter de de rester du lämnar.
Smaklig spis.
Det finns inte mycket vatten här.
Håll kursen. Ro försiktigt.
- Försiktigt. - Försiktigt!
Det är en smal passage. Men vad gjorde Phineus så rädd?
- Det verkar lugnt så det förslår. - För lugnt. - Acastus!
Jag känner havsgudarnas lynne. De flesta av dem är farliga.
Acastus, loda här.
Ni andra är beredda att ro. Ett lätt tag. Spara era krafter.
De kan behöva dem senare.
Skepp ohoj! Skepp ohoj!
Där är hon. Hon verkar inte ha det så svårt.
- En hel besättning. - Och Lynceus.
Vi kunde inte rädda honom. Inte i den sjön.
- Kommer vi igenom? - Ja.
Men... Då så, vi går igenom.
Tillbaka till era platser!
- Nu finns det ingen återvändo. - Nej, Acastus. Inte på denna resa.
Trumslagare! Ange takten!
Men inte för snabbt!
Gudarna vill ha sin underhållning.
- Jason går för långt. - För att han säger sanningen?
Vänd, vi är instängda.
- Instängda, Hera. - Då återstår bara ett drag för mig.
- Be till gudarna, Jason. - Greklands gudar är grymma.
Snart lär sig alla män att klara sig utan dem!
Ro!
Tillbaka till era platser.
Ro! Ro tills era hjärtan brister och era ryggar knäcks!
Ro! Ro!
Håll takten!
Jason vågade tala om gudarnas slut.
Ändå låter du honom leva.
Bestraffar jag alla hädelser, mister jag snart all lojalitet och respekt.
Du är många mäns gud, men du är inget utan deras tro.
Du förstår det, men stannar ändå hos mig?
- Är det svagt av mig, herre? - Inte svagt, nästan mänskligt.
Vi ska tacka guden som hjälpte oss. De andra var inte lika lyckliga.
Vad är det där?
- Vem är du? - Ditt skepp gick under.
Vi fann bara två andra överlevande. De blir omhändertagna nu.
- När seglade ni från Kolchis? - I gryningen i morse.
I gryningen? Då är vår resa nästan över.
- Varifrån kommer du? - Tessalien.
Det är vid andra sidan av världen. Du ser inte ut som en köpman.
- Ditt skepp är ett krigsskepp. - Det vore dumt att segla utan vapen.
Alla har sagt att er kung Aeëtes fruktar gudarna.
Gudarna sände oss. Men jag ska tala med honom ensam, i tysthet.
Nu besvarar du en fråga. Vad gjorde ditt skepp här?
Vi offrade till gudarna. För att göra havet säkert för våra skepp.
Jag är rädd för att våra gudar var arga och inte lika mäktiga som era.
- Är du prästinna? - Jag tjänar i Hekates tempel.
En danserska. Är Hekate kolchianernas gudinna?
De lär tillbedja en märklig guda- bild. En vädurs skalle och skinn.
Dess skinn är av guld. En gåva från gudarna själva.
Det gav oss fred och rikedomar.
Vi sätter iland dig i morgon. Du kanske kan visa oss staden.
- Säg nu vad du heter. - Medea.
- Vem är du? - Jag heter Jason.
Om några timmar siktar vi Kolchis. Jag seglar in i tysthet om natten.
- Jag vill inte ha några problem. - Vi får inga problem.
- Säg bara till när vi ska anfalla. - Vi ska inte anfalla.
Du har världens bästa krigare.
- 40 krigare mot en nation? - Hellre 40 än inga.
- Vi är inga pirater. - Vi trodde att du var krigare.
Jag går ensam och ser hur läget är.
För att spionera? Varför inte ta med några av oss?
Ju färre, desto färre kan de ta. Hur många är det minsta antalet?
- En. - Ja. Jag lyder ditt råd.
Efter att ha seglat så här länge får vi säga vad vi tycker.
- Vad vill du säga? - Vi smyger uppströms.
Vi stormar vakterna och tar skinnet. Vi är borta innan de vet ordet av.
Ett nattligt anfall? I mörkret kommer en man att dö - jag.
Ett spjut i min rygg. Ett grekiskt spjut, Acastus. Kanske ditt spjut!
- Det ska du dö för, Jason! - Tillbaka!
Euphemus!
Det är Euphemus. Han är död.
Titta här. Sönderskuren och blodig.
Acastus måste ligga på havets botten.
- Sätt segel! - Och Euphemus?
Havet var hans rike när han levde. Låt det ta hans döda kropp.
Sätt segel! Sätt segel!
Du är sårad. Vi har en blomma i Kolchis som helar och lindrar.
I morgon ska jag visa dig.
- Vad kallar ni blomman? - Den växte ur Prometheus blod.
Den har använts genom åren för sin lindrande och helande kraft.
Solen står snart högt. Vi måste gå.
Följ vägen österut. Jag går en annan väg.
Gudinnan Hekate har talat.
I dag kommer det att stå en från världens ände bland oss.
Han heter Jason. Alla som han frågar om vägen ska säga detta:
Aeëtes, Kolchis kung, väntar på honom i Hekates tempel.
Och det är allt som någon ska säga till honom.
Kom fram, Jason.
Du har gjort oss alla en stor tjänst. I kväll ska vi fira dig.
Vi känner till ditt stora hjältemod. Ta med dina män till mitt palats.
Jag tackar er, herre. Men jag förstår inte.
- Medea...? - Välkommen till Kolchis.
- Drick för Jason och argonauterna! - Jason och argonauterna!
Säg mig, varför kom ni hit?
- Med fredliga avsikter. - Jag frågade varför, inte hur.
- Hur många män har du? - Tillräckligt många.
Och ni hotar oss inte? Falska sändebud kvarstannar i döden.
Jag vet att du vill ha skinnet. Och om du måste, stjäl du det.
Vi skiljs inte från gudarnas gåva. Det gjorde Kolchis rikt.
Skiljs vi från det går vårt land under!
Vi kan inte längre välkomna er, utan behandlar er som ni är värda.
Som tjuvar. Som pirater. Som mördare.
Vi tackar en person.
Den som avslöjade ett brottsligt försök att störta vårt kungadöme.
Sonen till kung Pelias av Tessalien. Acastus!
Hekate, mörkrets drottning. Du har alltid hjälpt mig.
Säg mig nu vad jag måste göra. Du gav mig siargåvan.
Varför avslöjade du inte Acastus svek?
Han som sitter och dricker med Aeëtes-
- när Jason... i fängelset... dömd till döden.
Om jag hjälper honom i hans sökande efter skinnet-
- förråder jag mitt land och dig, Hekate.
Och om jag inte gör det förråder jag mig själv.
Hjälp mig, Hekate.
Medea, varför kom du hit? Sände Aeëtes dig?
Jag kom för att be dig avbryta ditt sökande och segla iväg i fred.
- För att aldrig återvända. - Och glömma det gyllene skinnet?
Då var det Aeëtes. Säg att jag slutför uppgiften gudarna gav mig-
- och aldrig sviker argonauterna, vad han än erbjuder mig.
Även om det är Medea, Hekates översteprästinna.
Glöm det gyllene skinnet. Jag fruktar för din säkerhet.
Om du tänker ta med dig skinnet, måste jag följa med dig.
- Jag reser ensam. - Nej, jag måste följa med dig.
Nu har jag inget land. Och jag älskar dig.
Castor, Phelarus, Dimitris. Till dörren.
Ni andra, tillbaka till era platser.
- Prästinnan! - Lyssna på Medea.
Gå till skeppet och ro nedströms.
Det finns en öppning i klippan. Ankra upp där, vi kommer dit.
- Vad är det? - Jason har rymt.
- Och hans män? - Borta. Vakterna var drogade.
Då har han en medbrottsling.
- Var är Acastus? - Inte i sitt rum.
Hjälpte Acastus Jason? Det finns ju inget skäl till det.
- Om inte Medea blandade drogen. - Hekates översteprästinna?
Jag såg hur hon tittade på Jason.
Hon visar dem till skinnet!
Argonauterna tar skeppet. Vägen över land är kortare.
Samla era soldater!
Lyssna.
Soldater!
Phalerus, Castor, följ med mig. - Nej, inte du, Polydeukes.
Stanna ombord med de andra och försvara skeppet.
Jason! Jason!
Aeëtes och kolchianerna... Vi hörde dem. De är i närheten.
Ta skinnet.
Vakter, följ efter dem! Och däråt.
Vänta!
Hekate, mörkrets drottning! Hämnas dig själv mot tessalierna.
Ge mig hydratändernas barn. Nattens barn!
Hämta hydrans tänder åt mig. Snabbt!
Mot hydratändernas barn finns det inget skydd.
Skinnet, ge mig skinnet. Det har helande kraft.
Det är sant. Det har helande kraft.
Jason!
Håll tillbaka vakterna, annars kan de dö med Jason och hans pirater.
Stig upp, ni döda, hydrans offer.
Stig upp från era gravar och hämnas oss.
De som stjäl det gyllene skinnet måste dö.
- Argus, gå till skeppet. Ta Medea. - Följ med mig.
Där!
Och där!
Där är en till!
Och fler!
Förgör dem!
Döda!
Döda, döda, döda dem alla!
Tillbaka!
Det bevisar att jag är en värdig motståndare.
Vart ska du? Spelet är absolut inte slut.
Låt dem njuta av lugna sjöar, en frisk bris och av varandra.
Flickan är vacker och jag har alltid varit sentimental av mig.
Men för Jason väntar nya äventyr.
Jag är inte klar med Jason. Vi fortsätter spelet en annan dag.